- Far! Det er Diego. - Hvad?
Bare rolig, bjørneunge. Vi redder ham. Er du klar, Matt?
Ja, sir.
Kom nu, Matt.
Sådan skal det gøres.
Alpha ... Fase 1 er fuldført. Afvent.
Tre, to, et ...
Fart på!
Er du klar, grønskolling?
- Våbnene klar! - Bekræftet.
- Flot, Benji! - Hold op med at kalde mig det.
- Du kan lide det. - Nej, jeg hader det.
Diego! Det er Jeanne! Kan du ikke kende mig?
Det kan han ikke. Han skal op på lastbilen nu.
- Det var sgu let. - Ti stille, begge to.
Kom nu, kaptajn. Det er overstået. Lad os fejre det.
Jeg er oberst nu, Pope. Det er ikke forbi, før ...
Det er forbi.
I dækning!
- Maggie! - Hvad fanden er det?
Vent! Skyd!
Jeg har ikke mere ammunition! Jeg er løbet tør!
- Jeg vil også have sådan en. - Kom, Matt! Din far er her.
- Er området sikret? - Det var ikke så let som ventet.
De var advaret. Vi var nemme mål for de megamaskiner.
Esphenierne kan komme igen. Det er nok bedst, hvis vi smutter.
Forstået, sir.
Godt klaret, allesammen!
- Hvad siger du? Skal vi tage hjem? - Ryk ud!
- Skønt at se Dem, hr. præsident. - Kald mig ikke det.
Det er De jo. Jeg må bede dem om ikke at tage på flere farlige opgaver.
Det har jeg sagt til ham. Jeg er enig med general Bressler.
Min betingelse for valget var, at jeg ikke ville sidde bag et skrivebord.
Alle skal slås, til rumvæsenerne er væk fra planeten. Så enkelt er det.
Jeg vil tale med alle nøglepersoner i kommandocentralen om en time.
- Har du hørt fra Anne? - Så havde jeg sagt det.
- Hvordan går det med Arthur? - Han er tilfreds med formandsrollen.
Jeg ville ikke bytte med ham.
- Godt klaret, Matt. - Jeg havde ikke klaret det uden ham.
- Du var helt fænomenal. - Jeg ville gerne have dræbt et par.
- Matt! Kom nu! - Vi ses, far. Oberst Weaver.
- Ses vi i kommandocentralen? - Ja, Tom. Professor. Hr. præsident.
- Hvad skal jeg kalde dig? - Tom er nok. Intet er forandret.
De sidste syv måneder har meget ændret sig.
Bare rolig, sprinter. Vi taber dig ikke.
- Vær forsigtige. - Har I ham?
Tag jer i agt for mig nu, hvor jeg er på hjul.
- Det var en slem knibe i dag. - Vi skal ikke tale om det her.
Kom så, tøs. Sidste mand til barakkerne.
- Hospitalet har brug for hjælp, Ben. - Jeg skal lige være færdig her.
- Hvad er der? - Du og dine sønner. Mason-krigerne.
Det er bare så sødt.
Det er måske den nye stil? Mason-regeringen, alles ven.
Her er alle rumvæsener tydeligvis velkomne.
- Mexico lyder snart tillokkende. - Jeg har brug for lidt kulør.
Jeg tvivler på, at det er bedre der, hvis vi har rumbataljoner i hælene.
Pokker stå i det.
Jeg tager min ølterapi lidt tidligere i dag. I kan finde mig på Reden.
- Diego. Er vi klar, dr. Glass? - Lige om lidt.
- Du husker vel Diego? - Ja da. Det skal nok gå.
Den har ikke siddet der så længe, så det burde gå hurtigt.
- Fjernes parasitten helt? - Helt og holdent, uden bieffekter.
Næsten ... Næsten ...
Jeg har den.
- Jeg fjerner den nu. - Vent her.
- Det er iorden. - Jeg kommer ind.
- Jeg har den. - Han er klar til opvågningsstuen.
Gør klar til næste patient.
- Velkommen tilbage. - Det er skønt at være tilbage.
- Marina. - Dr. Glass.
- Bliver du, til vores barn kommer? - Det kan vi nok finde ud af.
- Hvorfor arbejder du stadig? - Kun jeg kan betjene apparatet.
- Men alligevel ... tag det roligt. - Det lover jeg.
Vi ses senere.
Undskyld, jeg kommer for sent. Rør, mine herrer.
Hvad laver vores rumven, Cochise, her?
Volm-folket er vores allierede. De har ret til at blive hørt.
Som Hal sagde, så gik det galt i dag. Er det en rimelig vurdering?
Der var intet galt med Weavers plan. Det var, som om de ventede os.
- Det var et bagholdsangreb. - Mon vi har en spion iblandt os?
Vi må overveje muligheden.
Med alle de rumvæsener og øjneorme, kan det være alle i Charleston.
- Og Skitters strejfer rundt her. - De er rebeller, der hjælper os.
For ikke så længe siden dræbte de mennesker for deres hersker.
De har ikke givet os grund til at betvivle deres loyalitet.
Må en gammel soldat sige sin mening?
For et år siden var chancerne for at vinde krigen næsten lig nul.
I syv måneder har vi haft held til at kæmpe imod dem.
- Men i det lange løb ... - Lad mig tale ud.
Vi har været så effektive, at fjenden har måttet benytte spionage.
- Det ser jeg som en god nyhed. - Tak, general.
Det var dejligt at høre, og jeg er helt enig.
Det er virkelig gode ... nyheder.
- Undskyld, var det upassende? - Overhovedet ikke. Fortsæt endelig.
Esphenierne har ikke kun tyet til spionage, som generalen siger.
De har måttet indsætte terrændroider -
- som normalt kun bruges mod mere avancerede tropper.
I har rystet Esphenierne, hvilket er en bemærkelsesværdig præstation.
- Vi vinder ingen afgørende slag! - Esphenierne mestrer store angreb.
- De kan ikke klare vores kampe. - Det giver ikke mening.
Glem menneskelig logik, når det gælder kampen mod rumvæsener.
Uanset hvad, må vi tage os af den forbandede muldvarp.
Jeg foreslår, at Arthur Manchester leder efterforskningen.
Han har en sans for den slags, og han vidste intet om vores opgave.
Tak, mine herrer.
Jeg er glad for, at du kom, Hal. Fik du min besked?
Klart og tydeligt.
- Jeg har sådan savnet dig. - Jeg har savnet dig så meget.
Endnu et mareridt? Husker du, hvad det handlede om?
Nej.
- Du vågner og er helt svedig. - Jeg kan ikke huske det.
Okay?
- Kan du tale med dem på klinikken? - Det behøves ikke.
Jeg skal bare have den kørestol, som nogen har stillet over til væggen.
- Hvad er programmet i dag? - Endnu en travl dag.
Borgernes forum om to dage? Arbejdskomiteen? Den tager Arthur.
Ikke siden du lod dr. Manchester stå for jeres hemmelige udredning.
- Der går sikkert rygter om spionen. - Ja. Så forum bliver ikke sjovt.
- Hej, Ben og Denny! - Har du tid et øjeblik?
Lederen af Skitterrebellerne vil mødes med dig.
- Du skal komme ud til lejren. - De føler sig ikke sikre i byen.
- Ikke med alt den antiskitter-snak. - Antiskitter-snak?
- Jeg og Weaver kommer i aften. - Det siger vi til ham, far. Tak.
- Han har det bedre nu. - Det tror jeg nok. Eller, jo.
For fire måneder siden kunne han ikke bevæge sig. Han er nået langt.
Han har den rette indstilling, og han kæmper virkelig.
Jeg ved det godt.
Det er bare ... jeg ved, at han er tapper på overfladen -
- men han har haft forfærdelige mareridt de seneste uger.
Han vil ikke fortælle om dem, men jeg ved, at de skræmmer ham.
- Han har ingen fysiske problemer. - Men der er noget galt.
Der er sket noget med ham. Jeg tror, at hun gjorde noget.
- Karen? - Ja.
Det er ikke umuligt, men vi har undersøgt ham.
Så godt vi kan, i hvert fald. Og vi fandt ikke noget.
Jeg ved det godt.
Godt, at han har dig, Maggie. Han havde ikke klaret det uden dig.
Hej, smukke! Vil du danse?
Jeg vil bare sige undskyld for, at jeg opførte mig som en ...
- Narrøv? - Ja.
Alt er tilgivet.
- Bliv ved med at træne. - Javel.
Jeg er glad for, at du kom, Anthony.
Jeg ved ikke, om jeg kan hjælpe. Men professor Mason bad mig komme.
Såvidt jeg forstår, var du politimand i Boston før invasionen.
Fem år på patrulje og fem år som narkostrømer.
- Vi har et alvorligt problem. - Mener du spionen?
- Har du hørt om det? - Det har alle. Folk er urolige.
Jeg skal prøve at finde muldvarpen og har brug for din erfaring.
At have anholdt et par narkohandlere gør mig ikke til spionefterforsker.
- Ved du, at jeg ikke er spion? - Nej, det gør jeg faktisk ikke.
Så skal jeg forklare, hvorfor jeg ikke er spion.
Motiver er det første, man leder efter.
Hvorfor skulle jeg hjælpe de kryb, som jeg har forsøgt at dræbe i to år?
Jeg vil gerne have, at du kigger mandskabet igennem. Her er en liste.
Mange af navnene kender jeg. Nogle kender jeg særdeles godt.
- Jeg har kæmpet sammen med dem. - Ja, jeg beklager.
- Hvorfor skal du have min hjælp? - Jeg har 50 mistænkte.
Jeg har brug for hjælp til at afgrænse listen.
- Tak, fordi De kom med kort varsel. - Du sagde, at det var vigtigt.
Vi ved, at Esphenierne forbereder en stor offensiv mod Charleston.
De har allerede fejlet tre gange.
- Vores forsvar er endnu stærkere nu. - De sukker efter at straffe os.
- De bryder sig ikke om hindringer. - Det glæder mig, at vi sinker dem.
Men menneskene er ikke målet. De er ude efter Volm-folket.
- Deres tropper er på vej hertil. - For at knuse Esphenierne?
Det påstår de.
Tak for advarslen. Vi holder jer underrettet om vores planer.
Vi står altid til rådighed.
En ny hersker har erstattet den, I har dræbt -
- og siges at være farligere end sin forgænger.
- Det overrasker mig ikke. - Men denne hersker er et menneske.
- Et Menneske? - Ja, det er korrekt.
Karen.
- Hvad laver du? - Du faldt i søvn med tøjet på.
Jeg forsøgte at tage en lur efter et par lange vagter.
- Vi fjernede 25 uden komplikationer. - Det må føles godt?
Ja, det gør det virkelig.
Vi burde have haft Volm-teknikken for længe siden. Mange børn er døde.
- Hvordan har din dag været? - Lige så vanvittig som altid.
- Jeg har travlt, før jeg kan sove. - Hvad ...?
Marina og hendes skøre skemaer. Hun tror, det er det Hvide Hus.
Det Hvide Hus og præsidenten over 20 husblokke.
Charleston vokser. Flygtninge ankommer hver dag.
Alle skal føle sig sikre, ellers ender det med kaos.
Jeg savner faktisk livet på farten med Skitters i hælene.
- Vi havde mere tid sammen dengang. - Det ved jeg.
Vi ses senere.
Vil du med ud at spise? Der er et nyt shawarmasted i Pope Town.
- Vi kan nok få mad for lægebesøg. - Jeg er helt færdig.
Jeg kigger til blindtarmspatienten, og så falder jeg om i min seng.
- En anden gang? - Bestemt. Jeg tager den.
Åh ... vandet gik.
Far! Anne er ved at føde!
Tom. Jeg har reduceret listen til et dusin mistænkte.
- Jeg kan ikke tale. Anne skal føde. - Jaså? Det kan vente.
En militsgruppe så jeres lejr, da de rejste gennem Kentucky.
Kentucky? Er det sandt?
Vi redder flere og flere, efter at de lærte os at fjerne skjoldet.
- Vidste du, at jeg var der? - Jeg har ledt efter dig overalt.
- Bor de nye rumvæsener der? - Ja, de er 20-25 stykker.
- De holder mest til i deres bunkere. - Hvor kommer de fra?
Jeg ved det ikke. De sagde, at deres planet blev invaderet, ligesom vores.
De har jagtet herskerne og befriet planeter i århundreder.
- Stoler du på dem? - Uden dem, ingen Charleston.
De har givet os nye våben, så det er svært ikke at tro på dem.
Stoler du på dem?
De er rumvæsener. Hvem ved, om de er bedre end herskerne.
Udgangsforbuddet er om en halv time. Jeg vil vise dig hestene.
En butler fra 1800-tallets England, der slås mod dræbermaskiner?
Med en tiårig hersker? Skørt. Jeg foretrækker rigtige superhelte.
Du kan ikke sammenligne tegneserier med manga.
Vil du se, forhøje eller gå ud? Hvad siger du, snuske?
Jeg forhøjer.
Det er hummerne eller elefantmændene, der har sladret til fiskehovederne.
- Vi burde jage dem ud af byen! - Lars, min ven.
Du har haft en lang dag i skyttegraven. Her er et godt råd.
- Hvad? - Hold kæft! Okay?
Hold alt det fis for dig selv. Gem det til dine erindringer.
Elsker du rumvæsenerne nu, Pope?
Har du alle svarene? Føler du, at du er noget?
Nej.
Ved du hvad? Jeg giver en drink på husets regning.
Alle sammen! Stille!
I har alt, hvad I har brug for, her på Reden.
Giv drengene en omgang af noget billigt. Hold øje med dem.
- Du burde sove. - Jeg klarer mig.
- Kommer vi for sent? - Nej, men vandet er gået.
- Jeg troede, at hun skulle føde. - Det bliver en lang nat.
- Det kan vare længe. Lad os ... - Matador. Jeg henter brættet.
- Seriøst? - Det er en Mason-tradition.
Jeg hørte ikke, at du kom. Er det tid nu?
Er det virkelig dig?
Far ...
Jeg er ikke ekspert, men Manchester blev skudt af Volm-teknologi.
Kun militæret har adgang til den slags våben.
- Find ud af, om der mangler nogen. - Ja, sir.
- Det er mit ansvar. - Nej, Tom. Dette er ikke din skyld.
Arthur sagde, at han havde indkredset listen over mistænkte.
Hvis han skrev noget, så er listen væk.
- Han var ved at afsløre morderen. - Han kom nok for tæt på, desværre.
Dr. Manchester var et godt menneske.
Han kunne tage fejl. Men han havde hjertet på rette sted.
Jeg har brug for hjælp til at afsløre spionen hurtigst muligt.
Jeg har ikke meget at gå efter. Kun den liste, Manchester gav mig.
General Porter og Bressler. I skal gennemgå alt militærpersonel.
Hold miss Peralta informeret.
Det siger sig selv, at vi skal finde morderen, før flere dør.
Nu må De have mig undskyldt. Jeg skal være far.
Pres en sidste gang, Anne.
Det er en pige!
En pige ... kom herhen.
Hej, skat.
Før vi indleder borgernes forum -
- kan jeg dele nyheden om den yngste borger i det nye USA med jer:
Alexis Denise Glass-Mason.
Tak.
Vi har netop mistet en dygtig mand: Arthur Manchester.
Hans minde lever videre hos Charlestons borgere.
Han var seneste offer i en krig, der har krævet utallige liv.
Vores fjende vil tilintetgøre os.
De giver sig ikke, før de har udryddet os fuldstændigt.
I to år har vi lidt under fjendens angreb. Mod alle odds lever vi.
Og i de sidste syv måneder er vi begyndt at vinde.
Volm-folket har givet os nye våben og nyt håb. Og de har opmuntret os.
Men vores virkelige våben, der vil føre til sejr -
- er menneskesjælens styrke og udholdenhed.
- Jeg brækker mig. - Vi burde tage til Mexico, chef.
- Har jeg ikke altid haft en plan? - Jo, det har du vel.
- Jeg forstår ikke. Hvad sker der? - Det har altid været os to.
Jeg tænker altid på dig, også efter transformeringen.
- Transformeringen? - Da jeg blev en af dem.
- Du har gjort noget ved mig. - Jeg implanterede en sonde ...
... i din hjernebark. Den er ret simpel.
- Hvorfor? - Så er vi altid koblet sammen.
- Nej ... det er ikke rigtigt. - Jo, det er det rigtige.
Vi er skabt for hinanden.
- Jeg var lam, da jeg vågnede! - Du forsøgte at modstå sonden.
- Men nu kan du jo gå. - Det er kun, fordi dette er en drøm.
Skidt med, om det er en drøm. Dette ...
- er det eneste, der betyder noget.
Kom ind.
Jeg har gemt denne til en særlig lejlighed.
Den skulle være god. Tillykke med din datter.
Tak, Dan. Det er jeg glad for. Sæt dig ned.
- Vil du have en whisky? - Jeg siger ikke nej.
- Tak. Skål for dig og Anne. - Og for fremtiden.
Den smager godt.
Arthur havde forstand på whisky.
Ønsker du nogensinde, at vi var stukket af, før Volm-folket ankom?
Nogle gange gør jeg.
- Men ... - Ja, jeg ved det godt ...
- Må jeg tale ligeud med dig? - Det har du altid gjort.
Du har en alliance med nye væsner, som jeg overhovedet ikke stoler på.
Ja, det har jeg forstået i de sidste syv måneder.
- Hvad har vi egentlig gang i? - Vi vinder, kort og godt.
Alt sammen takket være Cochise og Volm-folket.
Og når vi har besejret herskerne? Tror du så, at de andre vil ...?
- Jeg gør mig ingen illusioner. - Det tror jeg desværre, at du gør.
Tror du, at Roosevelt og Churchill ønskede at samarbejde med Stalin?
De havde brug for ham for at vinde krigen.
Det her er vores krig. Det er menneskehedens krig.
Så snart vi glemmer det og satser på, at andre skal hjælpe -
- så er vi i knibe. Du får mig ikke til at skifte mening.
- Hvad nu, hvis jeg kunne. - Hvad mener du?
Kom med mig.
- Hvad laver du derovre? - Jeg leder efter dine støvler.
- Jeg stillede dem her i går. - De står der ikke nu.
- Har du sovet godt i nat? - Ja, faktisk. Endelig.
- Ingen mareridt? - Slet ingen.
Der var de, i bunden. Det var mærkeligt.
- Kender Bressler og Porter til det? - Vi to er de eneste.
- Det er mellem Cochise og mig. - Dig og Cochise?
Vores primære mål har været at aflede Esphenierne fra dette.
- Og det har du holdt skjult for mig. - Det var mit ansvar, oberst Weaver.
- Jeg bad Mason holde tæt med det. - Husker du tårnet i Boston?
Der er tusindvis. De udgør et skjold, der hindrer Volm-folket i at angribe.
Hvis vi ødelægger ét, kan et af vores skibe nå Jordens atmosfære.
Dette er spionens mål.
Jeg forstår det ikke. En stor kanon? Hvad er det for noget?
Det er ikke bare en kanon, oberst.
Den bliver en afgørende faktor i at få en ende på stridighederne.
En chance for at vinde krigen, Dan. Tænk bare.
Hvad kan dette vidunder egentlig udrette?
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com